>--AIKAKONE--<
- Mutta Professori... - Ei. Kaikki oikeat vastaukset...
Oletkohan unohtanut jotain?
Tiedän. Se on jotakin kolmannessa differentiaali yhtälössä.
- En minä sitä, tänään... - Mitä?
Emma?
- Paljonko kello on? - Melkein viisi.
Voi Luoja.
Ehdotukseni aurinkovoiman hyödyntämiseksi, hylätty,
suunnitelmani mikro-aaltojen käyttämiseksi, hylätty.
Dekaani ehdotti, että keskittyisin johonkin, joka auttaisi oikeasti ihmiskuntaa,
kuten hänen tutkimuksensa tupakan käytön hyödyistä.
Alex, ongelmana on ideoidesi ...radikaalisuus.
Tiedekunta se ongelmana on. He ovat dinosauruksia.
He ovat jo kuolleet sukupuuttoon, he eivät vain vielä tiedä sitä.
Joku tulevaisuuden arkeologi löytää heidät, eikä keksi mitä he ovat.
Pienet tihrusilmät, uteliaisuuden puute...
Alex, on vasta ensimmäinen vuotesi apulaisprfessorina.
Olisi ehkä parempi jos olisit hiukan konservatiivisempi.
Kuulostat aivan isältäni.
Katso heitä, Philby. Kaikki samanlaisia. Kaikilla samanlainen knalli.
Haluatko sinä että oppilaistasi tulee tuollaisia?
Haluan oppilaideni olevan valmiita kohtaamaan tosiasiat lähtiessään maailmalle.
No, minä en. Haluan että he juoksevat tällä kadulla ja iskevät maahan kaikki knallit.
Rva Watchit!
Upeaa, mahtavaa, herra on kotona.
- Saitteko te sen? - Päivää hra Philby.
Päivää, rva Watchit. Tehän punoitatte.
Johtuu varmaan liikunnasta jota saan laukkoessani portaissa.
- Älkää kiduttako minua. Saitteko te sen? - Sain kyllä.
- Hyvä. Antakaas kun katson. - Mutta älä luule hetkeäkään, että...
antaisin teidän mennä ulos tuossa likaisessa takissa.
No niin, menkäähän vaihtamaan vaatteet.
Ja saitte jälleen kirjeen siltä ärsyttävältä pieneltä mieheltä.
No, anna mennä, laita se päälle,
Se auttaa ihmisiä pitämään hampaansa kunnossa nelikymppisiksi saakka.
- Kannattaisi varmaan puhdistuttaa tuo. - Äh, kellä tässä on aikaa?
- Miten tiesit Mollystä? - Tiesin mitä?
- Että teidän on tarkoitettu toisillenne. - Hän teki parasta maistamaani Shepherdinpiirakkaa.
Eikö sinussa ole yhtään romanttista luuta?
Ei. Olen pelkkää knallia.
Miksi tuhlaat aikaasi siihen sekopäähän?
Koska hänellä on muutamia todella kiinnostavia ideoita.
Columbian Yo:n professorin ei pitäisi olla kirjeenvaihdossa hullun saksalaisen kirjanpitäjän kanssa.
Hän on patenttitoimiston virkailija, ei kirjanpitäjä.
Minusta Herra Einstein ansaitsee kaiken tuen jota voin tarjota.
Menemmeköhän me koskaan liian pitkälle?
- Minkä kanssa? - Tämän kanssa.
Kaiken tämän.
Emme koskaan.
No niin . Miltä näytän?
Melkein säädylliseltä. Ihan tosi Alex. Onnea illaksi.
Hän on upea tyttö. Hän on saanut ihmeitä aikaan kanssasi.
Älä hätäile. Sinussa on vielä tuo viehättävä liidun haju.
Huh, pitää kiirehtiä.
No niin, nyt näyttää paremmalta. Näytät kerrankin kunnon herrasmieheltä.
No, parempi toivoa niin. Jos Emma torjuu minut, niin sinä olet seuraavana vuorossa.
- Oi, minua huimaa jo nyt...
No niin. Toivottakaa onnea.
Kiitos.
Tuoreita kukkia! Tuoreita kukkia!
- Ostakaa kukkia, hyvä herra. - Ei tänään, kiitos vain.
Ei. Lupasin hänelle kukkia.
Ilmiömäistä.
Ilmiömäistä rahan tuhlausta. Perhanan rakkine hajoaa jatkuvasti.
-Tarvitsetteko kyydin? -Joopa, joo.
- Kuinka pidätte veden lämmön tasaisena? - Siinä on ulkopuolinen jäähdytin, joka...
- yhdistetty polttoaine säätimen...
Voi, hyvänen aika.
Kiitoksia. Unohdan jatkuvasti jarrun.
Hyppää kyytiin. Ajetaan kierros ennenkuin se hajoaa taas.
Valitettavasti minulla on sovittu tapaaminen.
Noh, joku toinen kerta. Me ajelemme täällä joka ilta.
Varmasti.
- Hommaa hevonen!
Joo, joo.
Alexander?
- Olette myöhässä, Professori. - Tulin niin pian kuin pääsin.
No, he sanoivat että se on muotia Pariisissa. Mutta minä ostin sen...
- Viidellä dollarilla Macyltä. Hassu, eikös? - Erittäin. Minä pidän siitä.
Noh, missä ne ovat?
- Mitkä? - Ne kukat.
Lupasit minulle kukkia tänään. Etkä edes muista?
Voi, olen pahoillani. Minä... Tuota, minua harhautettiin.
No, sepä uutta.
- Tuota, Emma. Minun pitää puhua kanssasi.
-Kävelläänkö puiston läpi? -Selvä.
Professori, te tärisette. Toivottavasti ette ole sairastumassa johonkin.
Tuota, pelkäänpä että olen.
En oikein saa nukuttua, ja hereillä ollessanikaan en oikein ole hyödyksi.
En voi syödä, ajatella, tai tehdä juuri mitään.
Ja pahin osa tässä on että, en tiedä paranenko koskaan.
Luulen että on vain yksi parannuskeino, ja se on että, menet naimisiin kanssani...
- ja vietät loppuelämäsi kanssani
Voi, Emma, tiedän että se on oikein. Tiedän että olemme oikeat toisillemme.
Se on ainoa asia koko elämässäni jota en koskaan joudu miettimään.
Voi, Alex.
Odotas. Minulla on sinulle jotain.
Tiedätkös, hetki meinaa hiipua pois.
Ti- tiedän. Odota...
- Tiedän ettei se ole timantti. - Kuukivi.
Tuota, se on syntymäkivesi. Ja luulin...
Luulit aivan oikein.
Voisin melkein itkeä,
En voinut olla kuulematta.
Kaksi nuorta ihmistä aloittelemassa matkaansa elon tiellä.
- Toivotan teille kaikkea parasta.
- Kiitos. - Ja vaikken haluaisikaan tehdä tätä...
koska olen niin liikuttunut teidän... rakkauden tunnustuksistanne...
Tarvitsisin nyt teidän rahanne.
- Herra? - Ja jalokivet myös.
Luulenpa, että voimme sanoa tätä ensimmäiseksi kuopaksi matkallanne avioliitton autuuteen.
- Minä en nyt ymmärrä... - Älkää tehkö kohtausta. Siihen ei ole syytä.
- Antakaa vain lompakkonne, jookos? - Hmm?
Kuulitko minua, poika?
Hyvä on, hyvä on. Tässä. Siinä on kaikki.
Ja kellosi.
Ja hanskat.
- Ja sormus. - Ei.
Pelkäänpä niin, kultaseni.
- Jospa hän nyt ostaa timantin. - Olkaa kiltti, olkaa. Ei sitä.
EI!
Miksi hän noin teki? Sehän on vain sormus.
Emma?
Ei!
Neljä vuotta myöhemmin
- Mitä?
Oh. Tuota, herra. Hra Philby on täällä.
- Täällä? - Kyllä herra. Hän vaati päästä...
- Käske hänen mennä pois, minulla on kiireitä. - Minä en lähde pois, Alex.
Voi Luoja. Mitä sinulle on tapahtunut?
Minä olen... Minä olen tehnyt töitä.
Muistatko? Sinäkin välitit ennen työstäsi.
Minä välitän elämästäni. Ja sinun.
Kävin päivittäin hautajaisten jälkeen...
ja joka viikko, ja joka kuukausi.
Sitten lopetin käymästä. Huomasitko sinä edes?
- Se loukkasi minua, Alex... pahasti. - No miksi olet täällä nyt?
- Minun pitää kertoa sinulle muutama asia, joita et haluaisi kuulla... - Tiedän. Tiedän.
Olet huolissasi. Tiedän. Kuulen siitä rva Watchilta päivittäin.
Mutta oikeasti... Sinun pitäisi nyt mennä.
- En lähde. En jos piileskelet täällä alhaalla. - En minä piileskele.
Tiedät että tämä on sitä. Rva Watchit kertoo, että olet täällä yötä päivää.
Alex, pysy paikallaan ja katso minuun!
Se ei ollut sinun syysi.
Ei. Se ei ollut minun syyni.
Ehkä meidän pitäisi syyttää rva Watchitia, koska hän haki sormuksen kultasepältä.
Tai kultaseppää, koska teki sormuksen.
Tai sitä piruparkaa joka kaivoi kiven maasta.
Ehkä minun pitäisi syyttää sinua, koska esittelit minut Emmalle alunperin, niin...
Alexander, mikään ei koskaan muuta tapahtunutta.
Ei, olet väärärässä, koska minä muutan sen.
David, Olen kiitollinen huolenpidostasi. Oikeasti.
Mutta minä pyydän, usko minuun.
Tuota, mi-minä haluan uskoa sinuun, Alex, mutta...
Mi... Mitä sinä... Mitä sinä teet täällä?
Minäpä kerron mitä. Tule viikon päästä syömään, ja minä näytän sinulle.
- Mikset tulisi mukaani? Molly... - Etkö sinä kuullut minua, David?
En voi lähteä kun olen näin lähellä.
Hyvä on. Jatkamme tätä keskustelua viikon kuluttua.
Viikon kuluttua, tätä keskustelua ei ole edes käyty.
Ah. Kiitoksia, hyvä mies.
Olet etuajassa. Kerta se on ensimmäinenkin.
Halusin nähdä sinut.
No, missä ne ovat?
- Mitkä? - Kukat.
Lupasit tuoda minulle kukkia. Etkä edes muista?
Et koskaan lakkaa yllättämästä minua.
Emma, minun pitää puhua kanssasi.
- Kävelläänkö puiston läpi? - Ei!
Ei.
Ei. Mennään keskustaan.
- Alex, mikä nyt on? - Ei mikään. Pidetään kiirettä.
Helppohan sinun on juosta. Sinulla ei ole korsettia.
-Bleecker Streetille, ja nopeasti.
Oletpa sinä kohtelias.
Professori, te tärisette. Toivottavasti ette ole sairastumassa johonkin.
Ei, ei. Olen kunnossa.
Voin loistavasti. Kävelemme jälleen yhdessä.
Mutta mehän olimme kävelyllä viimeksi kolme päivää sitten.
Mutta, emme tällä tavalla. Emme koskaan tällä tavalla.
- Taivas, katso tuota autoa. - Minä olen nähnyt sen jo.
nyt tiedän että olet sairas. Ohitat tilaisuuden tutkia jotain vempainta.
- Se on vain kone. - Alexander, kerro mitä tapahtuu.
- Onko jokin hullusti? - Ei.
Ei. Emma, kuuntele minua.
Minun täytyy nyt poistua, mutta haluan että menet suoraan kotiisi ja pysyt siellä.
Lupaan, että tulen myöhemmin tänään, eikä käytöksessäni ole mitään järkeä.
Olen pahoillani koska et tavannutkaan minua puistossa, mutta sinun täytyy luottaa minuun.
Kaikki tulee olemaan kunnossa.
Muista kuinka paljon rakastan sinua, kuinka paljon aina rakastan sinua.
Sopiiko?.
Mutta ensin, missä ovat minun kukkani?
- Kukkia siis.
Odota tässä. Älä liiku.
- Voinko auttaa herraa? - Kyllä, tusina ruusuja. Valkoisia.
- Ei, ei. Punaisia. - Varokaa!
- Varovasti. Varovasti.
Minä etsin Professori Hartdegeniä.
Alex, minä... Minä olen pahoillani.
- Tämän ei pitänyt tapahtua. - Ei tietenkään.
- Tiedän, etten voi sanoa mitään. - Olimme poissa puistosta, Philby.
Me olimme turvassa.
Miksen voi muuttaa sitä?
Voisin tulla takaisin tuhansia kertoja.
Nähdä hänen kuolevan tuhannella eri tavalla.
Minä en... Minä en ymmärrä.
En löydä vastausta täältä.
En täältä.
En nyt.
Tulevaisuus on nyt.
Tietyt rajoitukset voimassa, katkoksia saatavuudessa, tilanne muutoksille altis.
- tarkempia tietoja varten, ota yhteyttä LunarLeisureLiving.com:iin
Heippa, ystävät, viimeisin päivitys LunarLeisureLivingiltä,
insinöörimme valmistelevat parhaimmillaan ensimmäistä 20-megatonnin räjäytystä...
tehdäkseen maanalaisia asuintiloja LunarLeisureLivingille.
Kuvittele kalastavasi täysin varastoidussa Seesteisyyden meressä,
golffaavasi mestaruus kentällä, Neil Armstrong Openin kotikentällä.
1500-yardin ratoja? Ei ongelmaa!
Yksi kuudesosa maan vetovoimasta takaa pääsysi takaisin tanssilattialle.
Ota yhtettä Lunar Leisure Livingiin tänään ja varaa heti oma palasi taivasta.
koska tulevaisuus on nyt.
Tietyt rajoitukset voimassa, katkoksia saatavuudessa, tilanne muutoksille altis.
- tarkempia tietoja varten, ota yhteyttä LunarLeisureLiving.com:iin
- Heippa. - Tervehdys.
Siisti puku.
Tosi retro.
Kiitos.
Tekee takuulla helvetinmoiset cappucinot.
Tuo vekotin.
Nähdään.
Heippa, ystävät, viimeisin päivitys LunarLeisureLivingiltä,
insinöörimme valmistelevat parhaimmillaan ensimmäistä 20-megatonnin räjäytystä...
tehdäkseen maanalaisia asuintiloja LunarLeisureLivingille.
- Okei. Huomio, joka iikka.
Luokka 23, kokoonnutaan, kiitos? Seuraava pysähdys on Muinaisesineet.
Olkaa ystävälliset ja varmistakaa, että microskannerit on asetettu lataukselle.
- Parijonossa. Näytetäänpäs pirteämmiltä. Parijonossa. - Seis! Lopeta!
Tommy, jos teet tuon uudestaan, muutan DNA:si rakennetta, usko pois! Nyt, marssikaa.
Mars, mars, Parijonossa, kiltit, näytetäänpäs pirteämmiltä.
Tervetuloa Vox Järjestelmään. Kuinka voin auttaa?
En huomannutkaan sinua.
Minulla tuppaa olemaan sellainen vaikutus. Kuinka voin auttaa, herra?
- Mikä tämä laite on? - Se on minun photoninen muisti ytimeni.
tai P.M.C., kuten alalla sanotaan.
Täällä päin, hyvä herra.
Mikä sinä olet?
Olen Viidennen Avenuen Julkisen Kirjaston tietokeskus, Vox rekisteritunnus NY-1 1 4.
Kuinka voin auttaa?
- Jonkinlainen syvyysvaikutelma kuvajainen. - Syvyysvaikutelma? Ei, ei, herra.
Olen kolmannen polven, fuusio-käyttöinen photonickki,
verbaalisilla ja visuaalisilla toiminnoilla, kyketty kaikkiin tietokantoihin...
planeetalla,
Photonicki?
Kaiken ihmistiedon yhdistelmä.
- Oh. - Tiedustelun ala?
- Tiedätkö mitään fysiikasta? - Ah, avataan fysiikka.
Mekaaninen tekniikka.
Mittasuhde optiikka. Aikajärjestys.
Ajallinen syysuhde, ajallinen paradoksi.
- Aikamatkustus? - Niin.
Avataan Tieteiskirjallisuus.
Ei, ei. Käytännön sovelluksia. Kysymykseni on: miksei menneisyyttä voi muuttaa?
Koska menneisyyteen ei voi palata.
- Mu.. Mutta jos voisi? - Ei voi.
Anteeksi, mutta tässä asiassa minua kannattaisi uskoa.
Avataan kirjoitukset Isaac Asimovilta, H.G. Wellsiltä,
Harlan Ellisonilta, Alexander Hartdegenilta...
- Kerro hänestä. - Alexander Hartdegen, 1869 - 1903,
Amerikkalainen tiedemies, esittänyt omituisia väitteitä.
Löydetty kirjoituksia jotka sisältävät kuvauksen aikakoneen rakentamisesta.
- Kerro minulle aikakoneesta. - Aikakone, kirjoittanut H.G. Wells vuonna 1894.
George Palin tekemä elokuva, ja Andrew Lloyd Webberin tekemä lavamusikaali...
- En minä sitä tarkoittanut. - Haluatko kuulla pätkiä musikaalista?
- En. - "There's a place called tomorrow"
"A place of joy not of sorrow"
"Can't you see it's a place for you and..."
Kiitos. Tämä riittää.
Saisiko olla muuta?
Ei. Ei, Luulen että minulla on parempi onni muutaman sadan vuoden kuluttua.
Pitkää ikää ja vaurautta.
Herra, mikä on teille määrätty evakuointi keskus?
Teidät on pidätetty sotatilalain nojalla...
Ojentakaa kätenne, kämmenet yhdessä.
Olette pidätettynä, kunnes evakuointi keskus järjestää teille kuljetuksen.
- Odottakaa, odottakaa! - Otetaanpa rauhallisesti.
- Hei, meidän pitää häipyä täältä! - Odottakaa. Kuinka tämä tapahtui?
Kuu. No niin. Silloin liikkuu.
- Mahdotonta, mitä tapahtui? - Oletko ollut kiven alla?
Kyllä, olen ollut. Kertokaa minulle.
Kuusiirtokuntien räjäytykset sotkivat kiertoradan, okei?
Kuu hajoaa. No niin? Alkakaa tulla.
- Hei! Unohda hänet! Lähdetään!
Emma?
Huhuu?
Tervehdys.
Älä pelkää.
Hei, odota. Älä... Älä mene.
Odota. Haluan vain puhua kanssasi.
- Tervehdys.
Anteeksi, mutta en ymmärrä sinua.
- Ymmärrätkö sinä minua? - Ymmärrän.
Lex, Kivien kieli.
Kivien kieli? Mutta ymmärrätkö minua? Ymmärrätkö sinä minua?
Me kaikki opimme sen nuorina.
He tor'jen, Unohtaa. He unohtavat sen.
- Mutta minä opetan.
- Mitä hän sanoo? - He yrittävät päättää, että pitäisikö sinut heittää jokeen.
Kerro minulle äkkiä ja kerro totuus. Mistä sinä tulet?
Tuota, oikeastaan, olen kotoisin täältä. Mutta en nyt.
Katsos, rakensin koneen jolla voi matkustaa ajassa.
Olen menneisyydestä.
Kerroin heille että löit pääsi...
ja olet vaeltava idiootti.
- Mitä sinä teet? - Valmistaudun moria varten.
- Yötä. - Minä tulen mukaasi.
- Eloi? - Miksi sinun kansaasi kutsutaan?
Tuota, kait meitä voisi sanoa Nykiläisiksi.
Nykiläiset. Ovatko he ystävällisiä?
Kunnes puhut heille.
- Kerro minulle kylästäsi. - Se on kiireinen paikka.
Kaikki vaikuttavat kovin kiireisiltä. Ja kaikilla on samanlainen knalli.
Pieni pyöreä musta, jota pidetään päässä.
- Mitä he tekevät siellä? - Tuota, minä olin opettaja, kuten Mara.
- Ja minä rakennan juttuja, - Niin minäkin,
Teimme sess'quin'tan isäni kanssa. Käytämme sitä vieläkin.
Sess'quin'tan?
Mara, der'enjen'wenlen?
Sess'quin'tan, Askelmat köydestä.
Ahaa, köysitikkaat.
Voimme tehdä sellaisen. Minä opetan.
Kerrotko minulle lisää lon'el, seuraavana päivänä?
Huomenna? Kyllä kerron.
Mikset huolehtisi tästä puolestani?
Kiitos.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Kalen väsyttää sinut jos annat. Hän on aina kysellyt kaikesta.
Vanhempamme olivat lujia, mutta se on hänen tapansa.
- Missä vanhempanne ovat? - He ovat menneet pois.
Olen pahoillani.
Olit oikeassa, Philby. Menin liian pitkälle.
Istu kanssani.
Mara, miksi nostatte veneet yöksi ylös?
Pelkäättekö että ne varastetaan?
Varastetaan? En tunne sanaa.
No, pelkäättekö että joku vie ne?
Näin on turvallisempaa.
- Siellä mistä sinä tulet, onko tehtävä asioita jotta olisi turvallista? - Tietenkin,
Tai ajassa josta tulet.
En siis olekaan vain vaelteleva idiootti.
Col'mar,
Ehkä löydämme niitä huomenna.
Kukkia?
Alexander, Alexander,
Morlocki!
- Onko hän kunnossa? - Hän näki unta.
Niin minäkin.
Etenin viidakossa...
Ja näit hahmon edessäsi.
Tuota, kasvot jotka... kutsuivat minua.
Me kaikki näemme saman unen.
- Kaikkiko? - Niin. Jatka uniasi.
Lepää, et ole kunnossa.
Mitä tarkoitti, " Morlock"?
Lapsen unia. Ei mitään muuta.
Jatka uniasi...
Meillä on puhekiviä monessa paikassa.
Täällä vanhempani opettivat minua ensi kertaa.
Miksi opettelette kielen, jos ette käytä sitä?
Se on perinne jota jatkamme.
Se tarkoitti joskus jotain. Sen on oltava syystä täällä.
"Yksi sukupolvi poistuvi, ja toinen saapuvi,
mutta maa mukautuvi ikuisesti."
Miksi sinä tulit tänne?
Miksi matkustit ajan halki?
Saadakseni vastauksen kysymykseen.
Kysymykseen?
Niin. Miksen voi muuttaa menneisyyttä?
Miksi haluaisit?
Olet menettänyt jonkun.
Jonkun, jota rakastit paljon.
- Mara, miksei täällä ole vanhempia ihmisiä? - Mitä sinä tarkoitat?
Vanhoja ihmisiä, vanhempiesi ikäisiä, tai isovanhempiesi ikäisiä.
He ovat menneet tästä paikasta.
Tarkoitatko, että he ovat kuolleet?
Kyllä.
Kaikkiko? Miten se on mahdollista?
On asioita, jotka on parempi jättää sanomatta.
Me emme viivy menneessä, Alexander.
- Me teemme jotain muuta. - Mitä?
Muistamme heitä...
Näillä,
Alexander!
Alexander.
- Tulitko töihin? Tule minun mukaani... - Ei.
Alexander ei ole vielä kunnossa. Menemme katsomaan hänen konettaan.
- Nytkö? - Pysy Torenin luona.
- Menkää seuraavana päivänä, huomenna. - Minun täytyy nähdä onko se kunnossa.
Tänne päin.
Kerrotko minulle lisää N-New Yorkista illalla?
Kerron.
Hyvä. Vaikuttaisi olevan kunnossa.
Saimme aika kyytiä.
- Se on valmis? - Siltä näyttää.
Käytätkö sitä nyt? Menet takaisin omaan aikaasi?
Tuota... Kait minä voisin.
Uh...
Tuntuu että siitä on niin kauan.
Ei. Sinun pitäisi mennä.
Ja minun täytyy kysyä, otatko Kalenin mukaasi?
- Miksi? - Alexander, vie hänet pois, sinun aikaasi. Veisitkö?
- Mara, miksi? - Kiltti. Sinä et tiedä.
Vie hänet pois täältä.
Kalen!
Mara, mitä tapahtuu?
Ne ovat aikaisessa! Pitää hakea Kalen!
Kalen!
Kalen! Kalen!
Mara!
- Kalen! - Ei, pysy täällä.
Pysy ryhmässä!
Juokse!
Mara!
Minne ne veivät heidät?
- Meidän on seurattava niitä. Meidän on löydettävä heidät. - Emme. Col'quin tor,
- Miksei? - Tämä on nem Eloi'tas, elämäämme.
- Miten voitte olla tekemättä mitään? - Miten voi tor'tasal'mor,
Se on yö ja päivä. Päivä ja yö.
- Tämä on maailma.
- Miksette tappele vastaan?
Tappele vastaan. Miksei?
Ne jotka farquil'pax, taistelevat...
Viedään ensin.
- Kalen, tiedätkö mihin heidät viedään? - En.
- Tulevatko he koskaan takaisin? - Eivät.
- Onko kukaan seurannut heitä? - En tiedä.
- Tuota, entä Morlockit? Täytyy olla johtaja. - Meidän ei pitäisi puhua asiasta.
Kalen, kuuntele minua. Kuuntele.
Joskus meidän on hyväksyttävä meille tapahtuvat asiat, vaikkemme haluaisi.
Ja joskus meidän on taisteltava, vaikka pelkäisimme.
Sitä on vaikea ymmärtää, tiedän.
Usko minua, minä tiedän. He pelkäävät,
ja pyydän, että sinä et.
Joten kerrotko minulle mitä tiedät?
Voimme pelastaa hänet. Ole kiltti.
Kun he menevät, meidän ei pitäisi puhua siitä.
- Mutta tiedämme kaikki paikan. - Minkä paikan?
Missä aaveet ovat.
Se on täällä.
Tervetuloa Vox Järjestelmään. Kuinka voin auttaa?
- Kaikki on hyvin. - Kuinka voin auttaa?
Mitä saisi olla? Katsotaanpa.
Um, Henry James. Voi, ei. Niin?
Ei, ei, ei, liian masentavaa, Hemingwaytä, ehkäpä?Ei, Toosweaty,
Plato, Proust, Pinter, Poe, Pound?
Ei. Martha Stewartin kaikki teokset?
Ah, nyt tiedän! Jules Verne.
- Juuri teidän tyyliänne, luulisin, - Photonicki, eikö?
Tai mitä yhdestä on jäljellä, tai mitä on jäljellä kaikista.
Minä olen viimeinen, ja "nämä sirpaleet jotka ovat rantautuneet raunioilleni."
T.S. Eliot,
Sinä et voi häntä tietää, hän on niin masentava, mutta jumalainen.
Oi, olen pahoillani. Lainaus kirjasto on väliaikaisesti poissa käytöstä.
Ei huolta. Minulla on kaikki täällä... Jokaisen teoksen jokainen sivu.
Voitko kertoa, mitä täällä tapahtuu?
Tuota, lähteeni eivät ole enää täysin luotettavia,
ja tietoni ovat aikalailla puutteellisia, mutta uskon että yksi vanha laji...
on nyt kaksi.
Yksi maan päällä, toinen alla.
On kehittynyt kaksi erillistä rotua.
- Kuinka alhaalla olevat selviävät? - Siinä varsinainen kysymys, eikö?
- En usko sitä. - No,
jos ei pidä vastauksista, niin pitää välttää kysymyksiä.
Katso heitä. Eivät tiedä mitään menneestä,
ei kiihkeää halua tulevaisuuteen,
- Niin onnekkaita. - Miksi sanot noin?
Voitko edes kuvitella, miltä tuntuu muistaa kaikki?
Muistan kuinka kuusi-vuotias tyttö kysyi minulta dinosauruksista 800,000 vuotta sitten.
Muistan viimeisen suosittelemani kirjan: Thomas Wolfen, Enkeli, katso kotiinpäin.
Kyllä, muistan jopa sinut.
Aika matkustus: käytännön sovellukset.
Kuinka tiedät Morlockeista, jos et voi poistua täältä?
Oli yksi Eloi jonka onnistui paeta, hän kertoi minulle kaiken.
Olimme vuosia kahdestaan, ja puhuimme.
Keskustelumme ovat hieman hämärtyneet, mutta muistan silti.
-On hyvä jos on ystäviä. -Sitten voit auttaa meitä löytämään Morlockit,
löytämään Maran.
Mutta jos totuus on niin hirvittävä, ja vainoaa sinua unissasi aikojen loppuun?
No, luulen että olen jo tottunut siihen.
Ystäväni sanoi tulleensa idästä, viidakosta.
- Kuvailetko sitä? - Ei minun tarvitse.
Seuraa vain hengitystä.
Unessa liikumme sitä kohti, mutta luulen että sen on tarkoitettu pitämään meidät poissa,
- Voisin mennä sisään yksin. - Ei.
Mara suutuisi minulle, jos sinä loukkaantuisit. Minä etsin hänet,
mutta sinun pitää mennä takaisin kylään ja sytyttää tuli, jotta me löydämme kotiin.
- Sopiiko? Teetkö sen minulle? - Hukkasin taskukellosi.
Ne veivät sen huoneestani.
Olen pahoillani.
Miksi ne veisivät sen?
Hölmö.
Mara?
Mara.
Mara?
Tule hiukan lähemmeksi. En minä pure.
Oletko yllättynyt?
- Hiukan. Kyllä.
Emme olleet aina tällaisia. Kun kuu tippui taivaalta,
Maa ei voinut enää pitää kaikkia lajeja.
Jotkut onnistuivat jatkamaan pinnalla,
me muut pakenimme maan alle,
Sitten vuosisatoja myöhemmin, kun yritimme nousta jälleen aurinkoon, emme kyenneetkään.
Niinpä me jalostimme itseämme kasteihin.
Joistakin teimme silmiämme ja korviamme.
- Toisista lihaksiamme ja jänteitämme. - Tarkoitat, metsästäjiänne.
Niin. Jalostettu saalistajiksi, mutta hallittaviksi.
Katsos, minun kastini keskittyi...
laajentamaan henkisiä kykyjämme.
- Hallitsette niiden ajatuksia. - Emme vain niiden.
Eloiden.
Eli ei riitä että metsästätte heitä kuin eläimiä.
- Se on heidän osansa täällä. - Olla teidän ruokaanne?
Niin.
Ja ne jotka ovat sopivia, otetaan siittämistä varten...
toisiin siirtokuntiin.
Katsos, olen vain yksi monista,
En ymmärrä kuinka voit vain istua ja puhua noin kylmästi näistä asioista.
Etkö ole ajatellut inhimillisyyden maksamaa hintaa... siitä, mitä te teette?
Me kaikki maksamme hintamme...
Alexander.
Älä hätäile. Olet turvassa.
Minä hallitsen niitä.
Ilman hallintaa,
ne tyhjentäisivät ruokavarastot...
muutamassa kuukaudessa.
Ruokavaraston? He ovat ihmisiä!
Mikä sinä olet...
kyseenalaistamaan 800,000 vuoden...
evoluutiota?
Tämä on... Jokaisen luonnonlain kieroutuma.
Ja mitä muuta on aikamatkustus kuin säälittävä yritys muuttaa maailmaa ympärilläsi,
turhaa ponnistelua saadaksesi vastauksen kysymykseen?
Luuletko etten tunne sinua, Alexander?
Voin nähdä muistosi,
painajaisesi, unelmasi.
Olet mies jota vainoaa kaksi pahinta sanaa:
Entä jos?
Katsoppas!
- Ja pitkä poninhäntä... - Isi!
- Kuka tuo on? Onko se isi? - Isi! - Pitkä poninhäntä,
Ja meillä on yhä hauskaa.
Iti-iti! Isi.
Rakensit aikakoneesi Emman kuoleman vuoksi.
Jos hän olisi elänyt, sitä ei olisi olemassa.
Eli miten voisit käyttää aikakonetta palataksesi pelastamaan hänet?
Olet vääjäämätön tulos...
omasta murhenäytelmästäsi,
aivan kuten minä...
olen vääjäämätön tulos... sinusta.
Nyt sinulla on vastauksesi. Mene.
Uskon että sinulla on jotain minulle kuuluvaa.
Meillä kaikilla on aikakoneemme, eikö?
Ne jotka vievät meidät taaksepäin, ovat muistoja...
ja ne jotka vievät eteenpäin...
ovat unelmia.
- Unohdat yhden asian. - Häh?
- Entä jos?
- Mitä sinä teet sillä? - Muutan tulevaisuuden.
Tule.
Odota. Odota tässä.
Mene.
Kiirehdi!
Häh?
Alexander!
Olen pahoillani, menetit koneesi.
Ei se mitään. Se oli vain kone.
"Seurakunta nousi ja tuijotti,
"kun kolme kuollutta poikaa marssi käytävällä...
"Tom johdossa, Joe seuraavana,
"ja Huck, läjä roikkuvia riepuja,
"hiipien lammasmaisesti perässä.
"He olivat piiloutuneet käyttämättömälle lehterille seuraamaan omaa hautajais- seremoniaansa.
"Polly-täti, Mary ja Harperit heittäytyivät heidän kimppuunsa..."
Tässä se on.
Niin on.
- Mutta eihän täällä ole mitään. - Noh, silloin oli erilaista.
Laboratorioni oli suunnilleen tässä.
Ja keittiö oli tuolla ylhäällä, missä on nyt puu.
Vaikkei rva Watchit koskaan antanut minun mennä sinne.
En tiedä mitä kertoisin teille.
Hän on ollut poissa koko viikon.
Eikö sinulla ole mitään käsitystä minne hän meni?
- Ei. - Tässä olisi kasvihuoneeni.
Ulkopuolella oli puutarha.
Gren 'tormar'tas?
Niin.
- Olen iloinen. - Herra?
Olen iloinen että hän lähti.
Jospa hän viimein löysi paikan jossa voi olla onnellinen.
- Tämä oli minun kotini. - Kotinsa.
Kauan sitten.
Tiedättekös, Molly ja minä olemme puhuneet taloudenhoitajan palkkaamisesta,
joku joka asuisi kanssamme ja auttaisi Jamien hoitamisessa.
Olisitteko te kiinnostunut?
- Ehkä siihen kunnes isäntä palaa takaisin. - Tietenkin.
- Mutta joitain muutoksia olisi tehtävä. Minä pidän tiukkaa kuria talossa.
Sitä en epäile hetkeäkään. Pistäydyn huomenna, niin järjestetään asia.
- Hyvää yötä, rva Watchit. - Hyvää yötä, hra Philby.
- Jumalan siunausta, poikani.
Jumalan siunausta.
Suomentanut: WildFinn. Ripped by Divxjunkie.